Praha byla podle vědců patrně nejvýznamnějším trhem s otroky v zaalpské Evropě
23.08.2023
Ve druhé polovině desátého století byla Praha patrně nejvýznamnějším trhem s otroky zaalpské Evropy, v moderních dějinách Češi nebyli otroky ani otrokáři. ČTK to řekli historici Jan Zelenka a Jan Slavíček z Historického ústavu Akademie věd ČR. V novověku podle Slavíčka české země otrokářství nikdy nezažily, lidé nebyli vlastněni, ačkoliv jejich podmínky se otroctví někdy blížily. Na dnešek připadá mezinárodní den památky obětem obchodu s otroky, který vyhlásilo UNESCO v roce 1998.
![Praha byla podle vědců patrně nejvýznamnějším trhem s otroky v zaalpské Evropě](https://allnews.cz/wp-content/uploads/2023/08/shutterstock_213211588.jpg)
Foto: Shutterstock
„Otroci představovali důležitý, možná dokonce nejdůležitější exportní artikl Velkomoravské říše a to samé platí pro vznikající ‚říši‘ přemyslovských panovníků. Ve druhé polovině desátého století se Praha stala patrně nejvýznamnějším trhem s otroky zaalpské Evropy. Kvantifikovat množství prodaných otroků však není možné ani přibližně,“ řekl Zelenka. „Jistě víme, že se do Prahy sváželi zajatci z přemyslovských výbojů, které směřovaly zejména do oblasti východní Evropy. Prodej válečných zajatců či odsouzenců a provinilců do otroctví byl ostatně běžnou zvyklostí i v mladší přemyslovské době,“ dodal.
Ve středověku byli podle Zelenky Češi i otrokáři, a to jak ve smyslu využívání otrocké práce, tak tím, že uvrhali lidi do otroctví. Otrocká práce se využívala především na knížecích statcích, či obecně statcích elity. Míra zastoupení otroků patrně nebyla taková jako jinde, například v Bavorsku.
Středověk je tradiční označení části dějin, především těch evropských. Ohraničuje se pádem Západořímské říše koncem pátého století a objevením Ameriky v roce 1492, které se považuje za symbolický začátek novověku.
„Otroci získaní na pražském trhu (ve středověku) směřovali zejména na Pyrenejský poloostrov, do córdobského chalífátu, odtud ale zřejmě putovali také dál na africké území. Slovanští otroci se nicméně dodávali rovněž na byzantské trhy,“ řekl Zelenka.
Prodej lidí do otroctví byl a dodnes v některých kulturách je formou trestu, jinak tomu nebylo ani v českých zemích. „Prodej do otroctví, v českém prostředí zejména do Uher, byl standardní formou trestu. Zde je třeba mít na paměti, že justice ve středověkém období nezajišťovala pouze výkon práva, ale představovala rovněž významný zdroj příjmů z pokut či právě z prodeje do otroctví,“ řekl Zelenka.
V období moderních dějin pak otroctví v jeho původním významu, tedy že člověka někdo vlastnil, podle Slavíčka už v českých zemích nebylo. Moderní dějiny se zabývají studiem událostí především devatenáctého a dvacátého století. Koncentrační tábory, které existovaly ve dvacátém století, je podle Slavíčka možné označit za něco, co se otroctví blížilo. Zřizovali je nacisté a později komunisté v takzvaném stalinistickém období.
Na africkém otrokářství se podle Slavíčka Češi jako národ nepodíleli. České země ovšem byly součástí evropského systému hodnot, mezinárodních vztahů a ekonomiky, který sice otrokářský systém nestvořil, ale zdokonalil ho a využíval. „A také je samozřejmě pravděpodobné, že někteří Češi se v zahraničí účastnili otrokářského systému, ať již jako žoldáci, námořníci, či třeba obchodníci, ale vždy pod systémem cizí země,“ řekl.
Praha (ČTK)